Banglades közeledett, Hollandia távolodott a továbbjutástól
2024. június 13. – Szerző: Krikettgalaxis
Rendkívül fontos mérkőzést nyert meg az amúgy esélyesebb Banglades a meglepetést bármikor okozni képes Hollandia ellen, így igen közel került a továbbjutáshoz: már csak a Nepál elleni akadályt kell sikerrel venniük. És csak úgy mellékesen: az is eldőlt most, Srí Lanka pedig kiesett.
![Jellegzetes bangladesi táj (Szirádzsgandzs körzet) (illusztráció) Jellegzetes bangladesi táj (Szirádzsgandzs körzet) (illusztráció)](/kepek/nagy/k42.jpg)
A kép licence: közkincs / szabadon felhasználható
Közel 10 éve nem rendeztek már nemzetközi krikettmeccset a Saint Vincent szigetén található Arnos Vale-i pályán, és most hirtelen egy világbajnoki mérkőzéssel tért vissza a világ vérkeringésébe ez a helyszín. A két küzdőfél az eddig egy-egy mérkőzést megnyert és egyet-egyet elvesztett Banglades és Hollandia volt: ez a hasonló mérleg pedig azt jelentette, hogy igen nagy volt a tét. Dél-Afrika már továbbjutott a csoportból, így már csak egy hely volt kiadó: aki ma meg tudta szerezni a két pontot, óriási lépéselőnybe került. Ott volt még persze Nepál és Srí Lanka is, de az ő helyzetük már sokkal nehezebb volt, kiváltképp Srí Lankáé: ők most azért szurkoltak, hogy ez a mérkőzés itt most teljesen maradjon el, mert ha nem maradt volna el, és a két csapat közül bármelyik meg tudja szerezni a két pontot, akkor Srí Lanka lehúzhatja a rolót.
Az idő azonban már a kezdés előtt is szép volt, és a jóslatok szerint így is kellett volna maradnia. És akkor hirtelen... amikor eljött volna a pénzfeldobás ideje, a semmiből megjelentek az esőfelhők, és egy szép kis záport zúdítottak a pályára! Ám amikor Srí Lankában már elkezdtek örülni, hogy működött az esőimájuk, az idő lassan kitisztult – sőt, nem is olyan lassan, mert a pénzfeldobást csak fél órával, a játék kezdését pedig negyed órával kellett elhalasztani.
A dobást választó hollandoknál annyi változtatás történt múltkorhoz képest, hogy Teja Nidamanuru helyére ezúttal Aryan Duttot tették be. Banglades nem cserélt egyet sem.
És ha már Dutt ott volt, a sáv egyik végéről ő is kezdte a dobást, méghozzá a második játszmában. És mindjárt a második labdája igen jól sikerült, vagy inkább mondjuk úgy, igen szerencsésen: ezt ugyanis Nádzsmul Hoszen Sánta egy elhibázott fordított söpréssel éppen az első katonához ütötte. Az első két játszmában határ sem volt, de ezt az ínséget a harmadikban Tándzsid Hászán már megszakította, és két négyes mellett egy hatost is összehozott, miközben egyébként volt egy igen ritkán látható jelenet: egy húzásba rosszul ért bele, és a labda a sisakrácsát találta el, sőt bele is szorult. Szerencsére sérülés nem lett belőle – ezért van a sisak. Utána viszont megint Dutt szerzett egy kaput, de megint nem igazán az övé volt az érdem: most viszont nem az ütős hibája volt a fő tényező, hanem Sybrand Engelbrecht elképesztő elkapása. A keresztláb felé ütött labdára ugyanis Engelbrecht jó messziről startolt rá, futott, futott, majd előrevetődött egy óriásit, és pár centivel a talaj fölött megkaparintotta a labdát: Litan Dász ugyanúgy 1 ponttal búcsúzott, mint Hoszen Sánta. A helyére jövő Szákib ál-Hászán az utóbbi időkben nem játszott valami jól, de ma végre megmutatta, hogy azért nem véletlenül ő a bengáli krikett történetének legjobb játékosa. Még az erőfölényen belül ütött 5 négyest, így a csapat hat játszma után 54/2-vel állt, aztán Hászánnal 71 pontig is felhozták a válogatottat. Tándzsid Hászán kiesése után ugyan lassulni kezdett a pontszerzés, és még ketten is kiestek ebben a félidőben – de úgy is mondhatjuk, hogy csak ketten. Ál-Hászán pedig nem: ő szépen elmenetelt 64 pontig, úgy, hogy közben 9 négyese volt, de egyetlen hatost sem ütött. A végén még Dzsáker Álí három gyors négyese is nagyon hasznos volt, így Banglades 159 pontig tudott emelkedni.
Ez az állás nagyon kiegyenlítettnek érződött. Bangladesnek mindenképpen néhány gyors kapura volt szüksége, ha nem akarta, hogy Hollandia elhúzzon – ennek ellenére hiába próbálkoztak az első 4 játszmában 4 különböző dobóval, a gyors kapu nem jött. Az 5. játszma igen izgalmasra sikerült: először is azért, mert Michael Levittet végre sikerült kiejteni, másrészt azért, mert ez volt az utolsó játszma, amíg Srí Lanka még élt: ha ez befejeződik, akkor már biztosan győztest hirdetnek ma. És pont ennek a játszmának a közepén újra elkezdett szemerkélni az eső! Ám ahelyett, hogy megerősödött volna a csapadék, hamar meg is szűnt, ahogy tehát Srí Lanka matematikai esélye is. Még az erőfölényben a másik nyitó ütős, Max O’Dowd is kiesett, de utána Vikramjit Singh, az ő kiesése után pedig Engelbrecht és Scott Edwards begyújtotta a rakétákat. A 14. játszma elején a hollandok már 100 futásnál tartottak, és még 7 kapujuk megvolt: ekkor egyértelműen ők tűntek az esélyesebbnek. Csakhogy a 15. játszmában megérkezett sok bangladesi szurkoló legújabb kedvence, a 21 éves balra pörgető Risád Hoszen: Bangladesben régóta nem volt ilyen stílusú, kiemelkedő ügyességű dobó, és most legtöbben azt várják, hogy ő lehet a következő csillag. És ezt ma is egyre valószínűbbé tette: ebben a játszmában megint kiejtett két ütőst, és azért a 18-adikban még egyet is. Hollandia innentől kezdve már nem találta a ritmust, a célhoz egyre meredekebbé vált az út, és végül már fel sem tudtak kapaszkodni odáig: 25 futással kikaptak.